- Категорія
- Новини
Велика фармкомпанія уникла покарання за недбалу рекламу для споживачів
- Дата публікації
- Кількість переглядів
-
287
![Велика фармкомпанія уникла покарання за недбалу рекламу для споживачів](https://thepharma.media/static/storage/thumbs/428x348/a/79/5b875ea5-8d324fdbfcd4017550ba7219bc9b979a.webp?v=1048_1)
Драматична історія з тяжкими наслідками застосування препарату від імпотенції перетворилася на цікавий правовий кейс зі скасуванням штрафу за надмірно «безпечну» рекламу, спрямовану на пацієнтів.
У справі з відповідальності за якість продукції, Верховний суд штату Вашингтон ухвалив, що Eli Lilly та інші виробники ліків не повинні додавати спеціальні попередження для пацієнтів, на додаток до попереджень, які вони роблять для лікарів, які виписують рецепти щодо побічних ефектів ліків, — навіть якщо препарат рекламується безпосередньо пацієнтам.
Тобто, згідно з ухвалою, виробник ліків не зобовʼязаний інформувати пацієнтів про свій продукт, якщо до цього він інформував щодо його небажаних явищ медичних фахівців.
У прецедентному позові взяв участь Девід Дірингер, який переніс інвалідизуючий інсульт менш ніж через дві години після прийому препарату для лікування еректильної дисфункції Cialis. Дірингер подав позов на виробника — Eli Lilly — у федеральний суд відповідно до закону штату Вашингтон про відповідальність за продукцію, стверджуючи, що Eli Lilly знала або мала знати, що Cialis несе ризик інсульту — і попередити його про це в інформаційних матеріалах.
Потерпілий наполягав, що компанія мала інформувати споживачів про цей ризик.
Дірингер також заявляв, що експансія реклами фармкомпаній, спрямованої безпосередньо на споживача, порушила типові взаємодії між пацієнтом та лікарем та підірвала повагу пацієнтів до досвіду лікарів.
Але суд не прийняв його аргументів і підтримав так звану «доктрину вченого посередника», яка діє з 1978 року в кожному штаті.
Згідно з цією доктриною, виробники ліків виконують свій обовʼязок щодо попередження пацієнтів про ризики, повʼязані з їхніми продуктами, якщо належним чином інформують про них лікарів, які виписують рецепти.
«Існування реклами, спрямованої безпосередньо на споживача, не скасовує обовʼязків лікаря. За законом лікар має виносити незалежне судження при призначенні ліків, і споживач повинен покладатися на це судження при отриманні рецепту на такий препарат», – йдеться у постанові.
Суддя не зробив винятків у справі Дірингера, назвавши його претензії «значною мірою необґрунтованими».